Pass, takk.
PRICE, TREVOR 06.10.1971
-Velkommen til Tyskland, herr Price. -Takk for det.
BERLIN SENTRALSTASJON
Jeg er her.
-Hvor mange har du? -Uten identifikasjon? Tre.
Nei.
Kanskje.
Den beste til slutt.
Det er her.
Fint sted. Hva er identiteten din?
Trevor Price, eks-soldat, kompani A, 3. bataljon, 12. infanteriregiment.
Kastet ut i 2012.
Hva gjorde Trevor for å fortjene det?
Under min tredje tur til Irak skjøt jeg mot en gruppe sivile.
Hvorfor dra ut i krig hvis man ikke får angripe fienden?
Min overordnede var ikke enig.
Men han var alltid en jævla pyse.
-Esther, han er naken. -Ja, alle var det.
Vil ikke det se litt underlig ut? Han får bruke noen av klærne mine.
Ett eller annet sted.
-Ingen tid til å innrede? -Jeg er ny i byen.
Som Daniel var ny forrige vinter da han skulle finne Thomas Shaw.
Trenger han underbukser? Nei.
Når lar du deg selv bare være Daniel Miller?
Beste identiteten noensinne. Som Esther Krug, eller hva?
Så tysk og eksistensielt av deg.
-Jeg vokste opp her. -Og du ønsker tydeligvis å dø her.
Sist fikk du en kule i ryggen, og nå infiltrerer du nynazister.
Jeg trengte en sommerklipp.
Du fullførte ikke fysioterapien. Hvorfor?
Noen har visst holdt et øye med meg.
Fortell meg noe. Hva som helst.
Er du redd?
Hvis jeg brøt reglene da jeg var liten, fikk jeg juling av faren min.
Men det dempet smertene,-
-så jeg fortsatte å bryte reglene for å få juling.
Så, nei. Jeg er ikke redd.
Hva er sørgeligst? Mishandlingen eller at du tvang deg selv til det?
Jeg har aldri vært hos deg før.
Og nå er jeg her, hos Trevor, den første kvelden han er her.
Daniel er mye mer gjestfri enn Trevor.
Hjelp meg å kle av ham.
Er du sikker?
De hjelper meg, så står jeg i gjeld til dem.
-Ja. -Oppfattet.
-Hva vil du ha? -Bourbon eller whisky.
-Amerikaner. -Er det et problem?
Jeg har en situasjon og jeg har hørt at dette er et vennlig sted.
-Hva slags situasjon? -Noe jeg må bli kvitt.
-Hvor lenge har du bodd her? -Jeg kom hit denne uka.
Fy faen!
-Hvem er han? -Ingen å uroe seg for.
-Skal dere hjelpe eller ikke? -Hva holdt dere på med?
Vi inngikk en avtale om to håndvåpen. Han kjøpte, jeg solgte.
Han prøvde å svindle meg, som disse jævlene pleier.
Så mistet jeg besinnelsen.
-Skal vi rydde opp? -Jeg kan ikke bli tatt.
-Hvor er skoene hans? -Jeg har dette, men ingen bil.
Du støtter saken vår, så vi skal hjelpe deg.
Beina først.
Noen siste ord til vennen din?
Ja. Jeg håper han råtner i helvete med resten av folkene sine.
Det kan roe nervene.
Mine damer og herrer.
Jeg er like lei av flyktningproblemet som dere er.
Det som er viktig for meg er velferden til dette landet,-
-velferden til vårt eget folk.
De som gjorde dette landet fantastisk. Ekte borgere.
"Våkne opp, Tyskland!", så sannelig.
Særlig når vi mistenker at bak hennes fordømmelse av ekstreme i partiet,-
-så prøver Katerina Gerhardt å øke hatkriminaliteten over hele Europa.
Glem angrep på flyktninger og jødiske kirkegårder.
Glem snauskaller som sprayer hakekors på lokale moskeer.
Er det ikke på tide å tre ut fra vår histories skygge,-
-12 mørke år svertet av nazismen i en forgangen tid,-
-og se framover?
En person som ikke dukker opp i nyhetene er nynazisten Otto Ganz,-
-tilknyttet høyreekstreme hatgrupper-
-og overvåket av tysk etterretning siden starten av flyktningkrisen.
Opplysninger viser at Gerhardt og Ganz samarbeider for å føre valget-
-mot en overveldende PFD-seier.
Hun kan sine saker. Det er det ingen tvil om.
Pappa?
Vi får håpe det. Men det krever mer enn en god tale.
-Har du funnet en leverandør? -Jeg jobber med saken.
Vi er en nasjon, ikke en dørmatte.
Hvor mye lenger må vi vente før vi får lov-
-til å være stolte av vårt hjemland igjen?
Vi er Perspektiv for Tyskland-
-og vi inviterer dere til å feire dette landet og folket på valgdagen!
VÅKNE OPP, TYSKLAND! KATERINA GERHARDT
-Tyskland. -Våkne opp!
Jeg vil ta opp en annen ting.
Jeg er klar over at jeg er kjent som "stasjonshviskeren"-
-og at det spekuleres i hvorfor jeg ikke har noen assistent.
Dere får trekke deres egne konklusjoner,-
-men jeg har jobbet ved mange stasjoner og jeg kan tolke signaler,-
-identifisere styrker og svakheter, og denne stasjonen trenger en seier.
Så da skaffer vi en.
Hvorfor nevnte du ikke Daniel?
Så de ikke venter på at han skal gjøre jobben.
Han har fått kontakt med datteren. Hvor er vi på vei?
-Ambassadøren har tilkalt oss. -Hæ?
Faen. Jeg klarte å unngå ham helt fram til du kom.
La meg prate.
Vi blir kalt inn på rektors kontor av skolens vaktmester.
Utenriksdepartementet vil ha full kontroll og blande seg inn.
Nok en velsignet prosedyre overkjørt i en ny, kaotisk verden anno 2017.
Det ville ikke skade å roe ned på ryktet ditt som hissigpropp.
-Noe annet privat du vil gi råd om? -Ja, men vi har ikke tid akkurat nå.
Beklager. Det var ingen orientering, men kinesisk vanntortur.
Før du finner deg til rette... Sjefen din, Robert Kirsch.
-"Sir"? -Jeg måtte venne henne av "ma'am".
Jeg har blitt kalt verre. Velkommen til Berlin, April.
Best i kullet, første gang i felten, håndplukket av meg.
Hun kommer til å få det tøft.
Hva pratet vi om? Å ja, ambassadør Hanes.
Han kommer til å be om tilgang til hver bidige ting vi gjør.
-Herr Ambassadør, avtalen din er her. -BB. Velkommen.
-Herr Ambassadør. -Bare Richard. Sett dere.
Robert Kirsch, nestleder. Vi møttes på mottagelsen.
Hvordan har den første måneden vært? Du virker komfortabel.
Det går bra. Du har ikke vært her stort lenger.
Berlin virker litt oppskrytt.
-Kun nattklubber og karripølser. -Hva ville du prate med oss om?
Tradisjonelt sett er våre domener to separate verdener under samme tak,-
-men dette er ikke tradisjonelle tider.
Du sikter mer til protokoll enn tradisjon.
Kom til poenget, herr Ambassadør.
Komme til poenget? Forsiktig nå, Bob.
Jeg trenger å lese all kommunikasjon framover, også under operasjoner.
Hva nøyaktig innebærer det, Richard?
Rekrutteringer, utviklinger, teknisk overvåkning.
Det er en svært følsom tid i forkant av valget.
Du vil at vi holder oss unna Katerina Gerhardt-
-og lar PFD vinne, eller hva?
Bare si det som det er.
Tyskernes valg interesserer meg ikke.
Jeg har autoritet som presidentens utsending.
Jeg må lese all kommunikasjon. Punktum.
-Som du ønsker. -Takk, BB.
-Nestlederen din bør ta lærdom. -Ja visst.
Er det noe på gang som jeg bør vite om?
-Ikke for øyeblikket. -Kanslerens kontor på linje tre.
Jeg forventer en full oppsummering på skrivebordet mitt i morgen.
Du syns dette er festlig.
Ja. En kvinne og en mann går inn på kontoret til en annen mann.
Mennene konkurrerte-
-uten å merke at kvinnen lurte dem begge.
-Var det bare løgn? -Ja, for det meste.
Vi må samarbeide til en viss grad, men all kommunikasjon er uaktuelt.
Bare nok til å tilfredsstille ham.
-Hvordan klarer jeg meg? -Helt utmerket.
Han kommer til å elske at Daniel er dypt infiltrert i fanklubben hans.
-Ikke engang Langley vet det ennå. -Har du ikke rapportert det?
Enkelte ved hovedkvarteret har gitt etter for samme presset.
Så jeg ville vente og se hva denne uunngåelige praten gjaldt.
Sier du at dette er helt uoffisielt?
Det virker som at stasjonen her har vært under nok press før jeg kom.
Så... Gi teamet en seier ved å la dem bestemme selv i stedet for ledelsen.
Veldig bra, Robert. Er du med?
Jeg er med for å vinne. Sett i gang, BB Yates.
-Hva stor BB for, egentlig? -Det får du aldri vite.
-Det høres ut som en utfordring. -Sett i gang, Bobby-gutt.
-Tenkt deg noe sted? -Leiligheten min. Jeg må hjem.
Politiet dukket opp i morges. Noen må ha varslet dem.
-Bra du kvittet deg med liket. -Jeg antar det.
Jeg ville holdt meg borte en stund. Du kan være her. Det er trygt.
-Hvor er mobilen min og lommeboka? -De dukker opp etter hvert.
Du var ganske borte i går.
Hva med jenta? Lena.
Det er herr Ganz' hus. Alt hans er hennes.
Hun kommer tilbake senere. Slå deg ned, slapp av.
Du er blant venner.
Beklager forsinkelsen. Det er en synd her, hva?
Alle tyskere er punktlige, slik som amerikanere er overvektige.
Du er heldigvis ikke stereotypisk.
-Hvordan tror du det går med Daniel? -Han er med Ganz' datter.
Bra. Første steg.
I mellomtiden stiger Gerhardt fram. Talen ga to prosentpoengs økning.
Vi trenger et kamera i huset hennes, men vi har PFD-sympatisører hos oss.
-Var det derfor du ville møtes? -Ja.
-Men du spurte aldri. -Nettopp.
-Så? -Det fins venner innen spionasje.
Jeg har aldri sett et slikt vennskap som motbeviser klisjeen.
Jeg er i samme båt i disse dager og må være forsiktig.
Passe på hverandre?
Greit.
Jøss. Er det Steven Frost eller hans bedre kledde dobbeltgjenger?
-Det ordet bringer ulykke her. -Godt å se deg.
-Hvordan går det? -Bra.
-Hva med deg? -Se på deg.
Da jeg hørte at du ble konsulent, forventet jeg en umoralsk svekling.
-Jeg tar det som en kompliment. -Men nå forstår jeg det.
En flott firmaleilighet, firmabil, feit brukskonto.
Alt det i bytte mot kontaktene dine?
Noe sånt. Nok om meg. Gratulerer med ambassadørstillingen.
-Skål. -Skål.
Jeg møtte etterfølgeren din i dag, BB Yates.
-Og den energiske nestlederen. -Robert? Han er lidenskapelig.
-Jeg vet om mer passende adjektiver. -Jeg vet hva du mener.
Tror du de har det som kreves?
For hva? Å få jobben gjort? Jeg kjenner ikke BB Yates,-
-men nestlederen er den beste.
Jobben er ikke den samme lenger, heller ikke oppdraget.
Presidenter kommer og går. Etterretning er etterretning.
Ja, men vi var dårer som lekte verdenspoliti i altfor mange år.
Se hvordan du endte opp. Sviktet av Langley.
Forandring måtte til.
Ja, men man bruker ikke en okse for å ommøblere porselen.
Greit nok. Jeg vil bare ha deg med.
For å forandre hvordan vi gjør ting her i Berlin.
Er det noe jeg ikke vet om?
Det er mulig utenriksdepartementet skal få sin egen etterretningsbase.
Liten, effektiv, så godt som ingen driftskostnader.
Perfekt for en gammel proff som deg som ikke trenger barnevakt.
Du beholder jobben, fordelene,-
-og fortsetter å tjene landet ditt på deltid.
Se på det som en medhjelper til Berlin-stasjonen.
Dere gjør arbeidet som de ikke klarer. Ikke svar nå.
Bare tenk på saken.
RICHARD HANES AMBASSADØR FOR USA
Hvordan har Kelly det?
Bra. Hun reiser fram og tilbake til Provence.
-Det gode livet. -Ja.
Men du savner det du forlot.
Tenk på saken.
Fortsatt her?
-Jeg trodde jeg ikke fikk lov å dra. -Jeg hindret ham ikke.
Opp med deg.
Det er tryggest for alle om du blir en stund.
-Vi passer bare på deg. -Skal jeg være takknemlig?
Du blir med oss. Du trenger mat, næring.
Huff da.
Hallo!
Kom igjen!
Ja!
-Hallo! Stopp! -Løp! Løp!
Neste steg. Et kamera i Gerhardts familiehjem.
Det fins høyreekstreme i BfV, så Esther Krug har bedt om vår hjelp.
Vi har en fersking som vil prøve seg og en erfaren agent med kunnskap.
Jeg har faktisk veldig mange saker å jobbe med for øyeblikket, så...
I alle øyeblikk, antar jeg.
Jeg liker å se administrasjonen gjøre grovarbeid, så vet dere det.
Ambassadøren får tilgang til utvalgte operasjoner, men denne er hemmelig.
-Det gjelder også Langley. -Hva forteller du dem?
IS-celler som planlegger et angrep.
Bytt ut brun hudfarge med hvit. Mange operasjonselementer er like.
-Høres risikabelt ut. -Hele greia er risikabel.
Men jeg har ofret for mye til å bli fortalt:
"Hold deg unna. Ikke gå der. Alt skal bli alt-right."
Skål.
Den vennen din fra i går kveld. Han som fikk en svømmetur.
Du solgte ham våpen.
Jeg sa at det var for en kontakt. Drittsekken svindlet meg.
Nå kan jeg ikke engang dra hjem.
Hva om den flyktningen tok våpnene med seg til en fullsatt restaurant-
-og begynte å skyte folk?
Alt i en eller annen guds navn. Hva ville du tenkt om det?
-Jeg involverer meg ikke i politikk. -Du er involvert.
Hvis du ikke er fienden, er du involvert.
Greit. Jeg gjør normalt ikke forretninger med de folkene.
Men jeg har få klienter her.
Hvis jeg kan selge til de snille, er det mye bedre, men...
-Greit. -Hva da?
-Kanskje vi kan hjelpe hverandre. -Jeg kan skaffe hva du enn vil ha.
Men først trenger jeg mobilen og lommeboka mi.
Ja vel.
Men vi må være forsiktige med hvem vi stoler på... Trevor.
Jeg er helt enig.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Jeg må bruke toalettet.
Hei, det er meg.
Han trenger automatvåpen. To stykker, ett til hver av dem.
-Så du fikk en beskjed fra Daniel? -Ja.
Sent i går kveld, gjennom IR-linken.
Han har etablert kontakt med Lena Ganz, Ottos datter.
Identiteten hjalp tydeligvis.
Hvis han kan imponere henne, kan han bli introdusert for faren.
Du vil altså at vi skal gi automatvåpen til høyreekstreme?
Engelsk er kanskje ditt andre språk, men du prater nedlatende flytende.
-Det tar jeg som en kompliment. -Det er åpenbart en test.
Håndvåpen, greit. Automatvåpen? Glem det.
Finn en annen løsning.
Noe hell med Gerhardts bolig?
Ja. To agenter setter opp et spaningspunkt og finner en vei inn.
Mener du Valerie Edwards og den nye jenta?
Hva heter hun? April Lewis?
Så du overvåker oss som overvåker dem, som overvåker deg.
Ja.
Jeg kan ikke gjøre noe før jeg vet hvem Gerhardt prater med i BfV.
Jeg trenger kameraet på plass, nå.
Der er hun, Tysklands frelser i egen høye person.
Litt av et system du har.
Jeg noterer alle som kommer og går.
Da finner vi det beste tidspunktet å gå inn på.
Det første problemet vårt er innbruddsalarmen.
Vi kan skru den av og på via leverandørens app.
Esther Krug fikset tilgang. Problemet vårt er mannen som passer barnet.
Mannlig barnepasser? Så progressivt.
Hans leverer barna i barnehagen kl. 08.00-
-og venter i huset fram til henting kl. 15.00. Krevende jobb.
Jeg forstår ikke kvinner som får barn og betaler andre for oppdragelsen.
-Du har ingen selv? -Nei.
Denne jobben er ikke akkurat ideell for familier.
Har du lest Gerhardts mappe? Gift, 29 år, første barn, 36 år.
Tre måneders mammapermisjon, så er hun tilbake i felten.
Hun har gjort alt perfekt.
Du vet hvorfor vi gjør dette, ikke sant?
Hun ønsker å ty til terrorisme for å vinne valget.
Det avfeier ikke bragdene for den alderen.
Problemet er at Esther er en feiging.
Snu på det. Hva om BfV infiltrerte Tennessee-
-og ga automatvåpen til Ku Klux Klan?
Hvordan skal Daniel overbevise Ganz om at han kan skaffe våpen-
-hvis vi er for redde til å gi ham dem?
Glemmer du noe?
Langley vet ikke hva vi gjør.
Heldigvis kjenner jeg en fyr i våpenforrådet ved Rhein-Main.
Han kan skaffe geværer i kveld.
Vi gir ikke fra oss våpen før vi har en returgaranti.
Vi kan spore dem.
Vi følger våpnene. Hva er problemet?
Hva er poenget hvis vi ikke gjør alt vi kan?
Hva er det?
Du kan være svært overbevisende når du vil.
RICHARD HANES AMBASSADØR FOR USA
Hvor lenge må vi vente?
Han kommer.
Faren din har litt av et rykte her.
Han er ikke det monsteret som alle påstår.
De liberale beskriver ham sånn for å demonisere ham.
Men jeg kjenner ham.
Hvor mye vet du om Otto Ganz?
Alt som stod i mappen.
Det fins mer.
Faren min var foreldreløs.
Han gikk fra institusjon til institusjon. Staten tok seg av ham.
Fra han var 20 år, var han ansatt i ministeriet for statssikkerhet.
Stasi. Han ble brukt som vakt ved Hohenschönhausen-fengselet.
De ble nøye valgt ut.
Han visste ikke hva familie var før han begynte å jobbe.
Følelsen av at du er beskyttet, at du er en del av noe.
Da muren falt, stormet de fengslene. Få timer på å ødelegge bevisene.
De brant mapper, demonterte utstyr, brukte blekemiddel på blodflekker.
Det var ingen forvarsel. Ingen tid til å forberede seg.
Han var redd.
Han følte seg som en liten gutt igjen. Ensom. Forlatt.
Da de ble beordret til å henrette fangene, nektet noen av vaktene.
Men ikke unge Otto Ganz. Han fulgte ordren til siste blodige slutt.
Hvis du er lojal mot ham, kan du være familien hans.
Du er veldig glad i ham, hva?
Han er alt jeg har igjen.
-Er det ham? -Ikke se. Åpne bagasjerommet.
-Var det alt? -Skal vi prøve de nye leketøyene?
Få se hva vi har.
M4, uttrekkbar kolbe. Perfekt på små plasser.
-Lettere enn forventet. -Ammunisjonen gjør den tyngre.
Jungelmagasin, 30 runder hver.
Se framover, hold geværet bakover. Ha kolben inntil skulderen, slik.
Pent. Et naturtalent.
-Hva skal jeg skyte på? -Øyet på tigeren.
Ikke verst.
Skryter du?
-Vil du ha litt ordentlig moro? -Ja visst.
Tøm magasinet til det er tomt. Én, to, tre.
-Vil du ha en? -Kanskje. Kanskje ikke.
-Hvordan kan du så mye om dette? -Det var jobben min.
Jeg ble trent til å bruke dem, men byråkrater forhindret det.
Så du ignorerte ordre og skjøt på irakere?
Det var krig og de var fienden.
Jeg har en tilståelse.
Jeg har ingen penger.
Nei. Ingen gratisprodukter. Kontakten min krever betaling.
Jeg måtte vite at du var den du sa og at du kan hjelpe oss i framtiden.
-Hva betyr det? -Du vet hva vi kjemper mot.
Vi forbereder oss på krig. Vi kan trenge hjelpen din.
En krig mot hvem?
Du burde møte faren min.
Når han forklarer det, vil du bli med. Sett deg inn.
Det er nå eller aldri.
Inn med øremikrofonene. Og oppretthold kontakten, ok?
-Vet du om en vei inn? -Bakdørene.
Jeg må bare finne svakepunktet.
Det går bra. Du har god tid. Ikke vær nervøs.
Du gjør meg nervøs når du ber meg la være.
Klarte det!
-Jeg går ovenpå. -Greit.
Jeg har funnet kontoret.
April, vi har et problem.
-Kom deg ut, nå. -To minutter.
Vi får ingen bedre sjanse.
Nei, vi sender noen til å hente dokumentene.
April?
April!
Møtet i morgen? Ja, det vet jeg.
April?
Vi prates.
Kom igjen, vennen. April!
April?
-April! -Kan jeg hjelpe deg?
Nei takk. Alt er i orden.
-Har du mistet hunden din? -Nei, faktisk katten min.
Jeg lovet datteren min å lete i nabolaget, men...
Så du bor i nærheten?
Radiusen på fem kvartaler har blitt utvidet til ti kvartaler.
Snart ender jeg vel opp i Potsdam.
Jeg skal levere noen dokumenter, men jeg kan hjelpe deg etterpå.
Det var snilt, men jeg vil ikke oppholde deg.
En katt er forsvunnet. Vi må tilkalle politiet, sende ut helikoptre...
Jeg skal holde øynene åpne. Det lover jeg.
-Takk. -Lykke til.
Pokker. April?
Hvem er han?
Svart sedan med det bilskiltet tilhører...Josef Emmerich.
Gerhardts politiske rådgiver. Skjer noe med henne, tar han over.
Trevor?
Tester, ett, to.
-Takk. -Takk.
Hei. Du ser ut som du kan trenge en drink.
-Er det en invitasjon? -Jeg vet ikke.
Kan den nye stabssjefen drikke med nestlederen?
Selvfølgelig, men det er mye å sette seg inn i. Kan vi ha det til gode?
Ja, greit nok.
Gode nyheter fra Gerhardt-residensen. Kameraet er på plass.
Så operasjonen er i gang?
Ja, bortsett fra at det er uoffisielt.
Men er du bekvem med hele hemmeligholdelsen?
Ikke helt. Du?
Ikke i nærheten, men...
...vi får vel bare håpe, antar jeg.
Jeg traff den nye ambassadøren din, på hans oppfordring.
Hanes? Fyren er en jævla drittsekk.
Ikke undervurder ham. Han har høytstående kontakter.
-Hvorfor ville han treffe deg? -Han ville tilby meg en jobb.
-Hva da? -Spionere.
Han har visst et budsjett for å danne en liten gruppe.
Ikke for å tråkke CIA på tærne, men for å assistere dere.
-Jeg forstår. -Hva forstår du?
Han bruker deg for å true meg og BB.
-Jeg tolker det ikke sånn. -Ærlig talt! Spionere på spioner.
Han visste at du ville kontakte meg. Han prøver å gjøre meg irritert.
Du ba ham vel dra til helvete?
Ja, med første fly.
-Hva med valget? -Jeg heier på de grønne.
Politikken deres er helt meningsløs,-
-men de lover å plante flere trær.
Ikke si noe.
Jeg kan ikke prate om pågående operasjoner.
Så det fins noen.
Hei, kamerat.
Jeg skal møte herr Ganz. Han venter meg.
Regelen er: Legg mobilen på bardisken.
Du, vent litt.
Denne dritten vil få deg drept.
-Hvem er du? -Esther Krug ba meg passe på deg.
Ikke undervurder ham.
Herr Price. Min datter har fortalt alt om deg.
Det er en ære å møte deg, herr Ganz.
Jeg fortalte om geværene. Trevor kan alt om sånt.
Jeg har en fyr som kan skaffe våpen, hva du enn vil ha.
Du har en fyr?
-Hvem jobber du for? -Jeg jobber for meg selv.
Jeg har kontakter som kan skaffe alt, men forretninger går gjennom meg.
Jeg spør igjen: Hvem jobber du for?
Jeg vet ikke hva du har hørt, men jeg jobber ikke for noen.
-Farvel, herr Price. -Vent, Lena sa...
Lena tok feil. Ta noe å drikke i baren på vei ut.
På huset.
Det er ikke deg.
Faren min har ikke mye tillit. Han har blitt skuffet før.
Kanskje jeg kan skaffe det han trenger.
Når han sier nei, mener han nei. Beklager.
-Fant du katten, fru Edwards? -Hva gjør du her?
Jeg føler meg så dum. Vet du hva jeg gjorde etter vi pratet?
Jeg gikk opp og ned gata i en halvtime og ropte på April.
Jeg tenkte at hvis jeg fant den,-
-kunne jeg kanskje få nummeret til en vakker kvinne.
Fram til jeg spurte meg selv:
Hvorfor står en amerikaner utenfor Gerhardts hus to uker før valget?
-Du bør gå. -Dette er hvem jeg er.
Er det sånn du pleier å sjekke opp damer?
Forfølge dem til døra?
Jeg er litt ute av trening.
I tilfelle du ombestemmer deg.
Trevor. Trevor, hva gjør du?
-Unnskyld, pappa! Det var ikke meg. -Ok. Du har rett.
Jeg jobber med noen.
Forlat oss.
Han foretrekker å være anonym, men du har rett.
Han selger og jeg representerer ham.
-Jeg vil møte ham. -Han jobber ikke på den måten.
Hvis han kan skaffe det jeg trenger, blir ordren på rundt 750 000 euro.
-Hva blir provisjonen din av det? -Jeg ringer og avtaler et møte.
Nei. Før meg til ham nå, ellers blir det ingen avtale.
SØR-SPANIA
Hør nøye etter.
For 12 år siden i Tsjetsjenia skapte du identiteten Andrew Chevalier.
Du må vekke liv i ham med en gang.
-Hvordan fant du meg? -Senere. Spill med, ellers dør vi.
Jeg heter Trevor Price. Vær glad for å se meg. Bare ikke rot det til.
Hvis de ikke dreper deg, gjør jeg det.
Tekst: Alex Tjore www.sdimedia.com